Bremenin raatihuone | |
---|---|
![]() |
|
Maailmanperintökohde | |
Sijainti |
Bremen, Saksa |
Tyyppi | kulttuuri |
Kriteerit | III, IV, VI |
Tunnusnumero | 1087 |
Valintahistoria | |
Valintavuosi | 2004 |
![]() ![]() Bremen |
Bremenin raatihuone (saks. Bremer Rathaus) on historiallinen arvorakennus Bremenin kaupungissa, Saksassa. Vuoden 2004 heinäkuussa raatihuone valittiin yhdessä sen edessä sijaitsevan Bremer Roland -patsaan kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon.[1]
Raatihuone rakennettiin myöhäisellä keskiajalla, vuosina 1405–1408, goottilaista tyylisuuntaa noudatellen. Ajan myötä raatihuone on kokenut uudistuksia ja kunnostuksia. Nykyään sen julkisivu edustaa niin sanottua weseriläistä renessanssia.
Raatihuone sijaitsee Bremenin vanhankaupungin itäosassa, tuomiokirkon ja Neitsyt Marialle pyhitetyn Liebfrauenkirchen välissä. Se erottaa toisistaan kauppatorin ja tuomiokirkon edessä aukeavan Kirkkotorin. Sitä vastapäätä kauppatorin toisella puolella on kiltojen talo Schütting. Torin toisella laidalla on 1960-luvulla pystytetty kunnallishallinnon rakennus.[1]
Raatihuone koostuu kahdesta osasta. Vanha puoli rakennettiin 1405-1409 ja sitä uusittiin 1595-1612. Uusi puoli rakennettiin katedraalitorin puolelle vuosina 1909-1912.[1]
Vanha puoli on kaksikerroksinen tiiliseinäinen rakennus, jonka lattiat ovat puuta ja katto vihreää kuparia. Seinien kuviointi syntyy tummien ja vaaleiden tiilien vaihtelusta. Ikkunoiden välissä on alkuperäisen goottilaisen rakennuksen patsaita jotka esitävät keisaria ja vaaliruhtinaita. Renessanssin aikana niihin lisättiin koristeita jotka symbolisoivat kaupungin itsehallintoa. Alakerrassa oli aikoinaan tiloja kauppiaille ja teatteriesityksiin, kun taas yläkertaa käytettiin juhlasalina. 1600-luvulla rakennusta uudistettiin niin että kolme keskimmäistä talon 11 holvikaaresta korotettiin ja niihin lisättiin Weserin renessanssille tyypilliset nelikulmaiset ikkunat.[1]
"Weserin renessanssiksi" kutsutaan Weser-joen varrella Pohjois-Saksassa 1600-luvulla ja 1700-luvun alussa esiintynyttä koristeellista rakennustyyliä, jossa näkyy ennen Kolimikymmenvuotista sotaa alueella vallinnut kulttuurin ja talouden kukoistuskausi.[2]
Juhlasalin katosta roikkuvat laivojen pienoismallit kuvaavat ulkomaankaupan merkitystä Bremenin kaupungille.[3]
Uudella puolella on kolme kerrosta. Sen suunnittelijaksi valittiin arkkitehtuurikilpailulla Gabriel von Seidl. Ulkopinta on peitetty klinkkerillä, ja veistokset tehty saksalaisesta kalkkikivestä.[1]
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search